Reprioritizarea organizațională: Navigând aspectele juridice ale schimbării
![Reprioritizarea organizațională: Navigând aspectele juridice ale schimbării](https://revistacariere.ro/wp-content/uploads/2024/07/C290_Page_31_Image_0002.jpg)
Într-un peisaj de afaceri mereu schimbător, adaptabilitatea este esențială. Într-o eră definită de inovație și volatilitate, companiile se găsesc adesea la răscruce, nevoite să își ajusteze prioritățile pentru a rămâne relevante.
Schimbarea priorităților poate genera însă provocări de ordin nu doar practic, ci uneori chiar și juridic, care, dacă nu sunt gestionate corespunzător, pot duce la litigii costisitoare.
Impactul asupra politicii organizaționale și a contractelor
Reprioritizarea poate implica nevoia modificării termenilor și condițiilor de muncă, a procedurilor interne sau chiar a încetării aplicării anumitor politici de compensații și beneficii, situații care pot atrage diverse nemulțumiri și acuzații din partea salariaților.
Pentru a naviga aceste ape, angajatorii ar trebui să efectueze o revizuire atentă a reglementărilor și a politicilor interne influențate de noile valori și principii. Aceste modificări trebuie atent cântărite, mai ales atunci când implică responsabilități suplimentare pentru salariați în diversele proceduri organizaționale sau chiar modificarea structurii de beneficii, pentru a se realiza un just echilibru între nevoile de business și nevoile umane ale salariaților.
Atenție! Cu toate că astfel de modificări pot fi supuse consultării cu sindicatele sau reprezentanții salariaților în cazurile prevăzute de lege, aceștia au posibilitatea de a face propuneri, fără a avea puterea de a împiedica desfășurarea acestor operațiuni interne.
Cu titlu de exemplu, atunci când modificarea procedurilor interne implică responsabilități suplimentare pentru salariați, angajatorul ar trebui să se asigure că această modificare de viziune nu conduce la supraîncărcarea unor categorii de personal și că este fezabil, din punct de vedere organizațional, ca aceștia să preia aceste responsabilități. Atunci când se constată nevoia modificării sau eliminării unor beneficii, angajatorul ar trebui să se asigure că ceea ce acordă este suficient pentru a-și menține și o poziție competitivă pe piața muncii – deoarece o organizație nu va fi niciodată mai eficientă dacă își pierde talentele.
În ceea ce privește contractele de muncă, este recomandat ca acestea să includă din start clauze care oferă angajatorului un anumit grad de flexibilitate. Acest lucru ar ajuta la facilitarea adaptării la schimbările strategice și ar clarifica pentru salariați impactul potențialelor modificări ale priorităților angajatorului (exemplificativ, prin trimiteri contractuale la politicile interne, dacă legea permite astfel de referiri).
De exemplu, dacă politicile de bonusare sunt detaliate în contract, o astfel de reglementare exhaustivă poate crea dificultăți pentru angajator atunci când salariații nu sunt de acord cu modificarea contractului individual de muncă. Aceasta s-ar putea gestiona prin includerea unei clauze care să permită angajatorului să modifice politicile de bonusare în funcție de schimbarea priorităților sale în timp.
Implicații pentru relațiile de muncă
Reorientarea strategică poate implica reorganizări sau reduceri de personal, care trebuie gestionate în conformitate strictă cu legislația muncii. Angajatorii trebuie să se asigure că deciziile de reorganizare și reducere de personal sunt bine fundamentate economic și din perspectivă business, în scris, pentru a documenta obiectivitatea și rațiunile acestor măsuri în cazul în care concedierile sunt contestate în instanță. Mai precis, decizia organelor de conducere ale angajatorului privind noile organigrame ar trebui să includă sau să aprobe motivele obiective care justifică aceste schimbări.
Mai departe, o comunicare transparentă cu salariații poate contribui la perceperea procesului ca fiind echitabil și la menținerea moralului acestora. Adesea, reorganizările organizaționale sunt însoțite de diverse acuzații nefundamentate de hărțuire din partea salariaților, iar o comunicare clară îi poate ajuta să înțeleagă mai bine obiectivitatea demersului, reducând astfel riscul unor litigii inutile. De altfel, decizia de concediere trebuie să includă oricum motivele acestei măsuri. Atunci când este posibil, ca bună practică, eventualele eliminări de posturi pot fi însoțite de oferte de reîncadrare în alte posturi vacante din cadrul angajatorului (dacă acestea există) pentru personalul afectat.
Atenție! În cazul concedierilor colective, legislația prevede în mod detaliat și o procedură prealabilă de informare și de consultare a sindicatelor, respectiv a reprezentanților salariaților.
În plus, schimbările în prioritățile organizaționale pot necesita recalificarea salariaților pentru a se alinia cu noile direcții strategice. Programele de formare trebuie să fie concepute și implementate conform legii, asigurând acces nediscriminatoriu pentru salariați la oportunitățile de dezvoltare.
Strategii de adresare eficientă a provocărilor organizaționale generate de schimbare
Pentru a putea preveni complicațiile legale și a asigura o tranziție lină, angajatorii ar trebui să adopte o abordare proactivă, prin următoarele măsuri (cu titlu exemplificativ):
- Verificarea și revizuirea periodică a conformității contractelor și politicilor interne cu legislația în vigoare, dar și cu valorile organizaționale în continuă dezvoltare.
- Asigurarea că toți salariații înțeleg prioritățile și valorile organizaționale și impactul acestora asupra rolurilor lor, prin programe continue de formare și training.
- Organizarea unor canale de speak-up (de exemplu, prin email sau diverse sisteme, cu personal dedicat administrării unor astfel de canale) pentru diverse probleme de muncă.
Atenție! Legislația în vigoare prevede oricum, în anumite situații, obligativitatea unor astfel de canale – de exemplu, pentru prevenirea și combaterea fenomenului hărțuirii sau whistleblowing.
- Sancționarea oricărui caz de neconformare cu măsurile și reglementările generate de implementarea acestor valori, pentru a cultiva intern o cultură a conformării și a conștientizării.
- Organizarea unor procese de reorganizare interne (atunci când acestea sunt necesare) atent documentate și obiectiv justificate, comunicate în mod transparent salariaților vizați și eventual dublate de posibile măsuri de retenție a personalului (atunci când există posibilități de reîncadrare internă și este fezabilă din punct de vedere organizațional o astfel de alternativă).
Concluzie
Reprioritizarea organizațională, deși necesară, poate fi un teren minat din punct de vedere juridic. Prin abordarea proactivă a potențialelor probleme legale și colaborarea strânsă cu departamentele juridice, angajatorii pot naviga acest proces complex cu succes, protejându-și interesele și susținând creșterea sustenabilă.
Cu o strategie atent construită, echipele de management pot evita capcanele legale și se pot asigura că organizația nu doar că supraviețuiește, dar și prosperă într-un mediu de afaceri în continuă schimbare.
![](https://revistacariere.ro/wp-content/uploads/2024/06/Cariere_290_coperta-700x900.jpg)
Acest articol este preluat din ediția print a Revistei CARIERE nr. 290
Pentru abonare, click aici