O analiză. Sfatul Navarro cu privire la cucerirea anxietății
![O analiză. Sfatul Navarro cu privire la cucerirea anxietății](https://revistacariere.ro/wp-content/uploads/2018/08/anxietatebuna-700x394.jpg)
Etichetarea funcționează atât de bine încât este folosită și în relația cu alții. De exemplu, negociatorii FBI o folosesc în crizele de ostatici pentru a-i calma pe agresori. Ar mai fi de menționat că etichetarea este folosită de mult timp în meditație de exemplu și este un instrument fundamental și în ceea ce numim azi „mindfulness” .
Imediat după luarea unei decizii te simți mai liniștit, iar acest lucru nu este întâmplător. Știința creierului arată că luarea deciziilor reduce grijile și anxietatea și te ajută la rezolvarea problemelor. „Luarea deciziilor include crearea intențiilor și stabilirea obiectivelor, toate trei părți ale aceluiași circuit neuronal și angajează cortexul prefrontal într-un mod pozitiv”, afirmă cercetătorii.
Și pentru că tocmai am vorbit despre negociatorii FBI, iată ce spune Joe Navarro – fost agent FBI și autorul cărții "What Every BODY is Saying."
"Primul lucru pe care le spun oamenilor este că, dacă ești nervos, există un motiv bun pentru asta", a spus el. Poate că te întâlnești cu oameni pentru prima dată sau mergi la un interviu sau dăruiești acea prezentare temută. "Mergeți înainte și în față, nu încercați să o ascundeți" (https://www.independent.co.uk/life-style/a-former-fbi-agent-recommends-a-simple-3-step-exercise-to-beat-anxiety-a7377886.html).
Navarro mai adaugă că, în momentul în care recunoaștem că suntem nervoși suntem în regulă cu asta și poate ajuta într-adevăr să ne atenuăm unele dintre anxietăți.
"Stresul este ceva, iar tu poți să conduci…nebunul din tine încercând să-l controlezi, când uneori este mai ușor să recunoști. Adică…Sunt nervos și ar trebui să-i las și pe alții să știe despre asta".
În fapt, “Sfatul Navarro” cu privire la cucerirea anxietății se reduce la o strategie în trei pași:
1. Declarați-vă că sunteți anxios.
2. Declarați publicului dvs. că sunteți anxios.
3. Adaptați comportamentele dvs. nervoase.
Primul pas este probabil cel mai greu. Cercetările sugerează că, în situații stresante, impulsul general al oamenilor este să încerce să se calmeze. Recunoscând că sunteți anxios înseamnă să vă faceți oarecum vulnerabil și permițându-vă să simțiți, în loc să încercați să suprimați, acele emoții ca de obicei.
Ironia este că publicul tău poate înțelege mai mult anxietatea ta decât tine! Pasul al doilea implică să-i spui ascultătorilor că ești nervos – o afirmație simplă precum "Băieți, e greu să vorbim cu un grup mare" Jar trebui să fie suficientă.
Navarro spune că publicul tău va zâmbi ca răspuns, pentru că nu numai că vrea să reușești, dar înțelege cu exactitate prin ce treci. De;I poate nu pare.
Cel de-al treilea pas vă permite să vă ajustați ticurile nervoase – fără a le elimina în totalitate – astfel încât să nu arătați așa de neclar. De exemplu, dacă știți că aveți tendința să vă răsuciți mâinile sau să vă răsuciți părul atunci când vă aflați sub stres, încercați încetinirea comportamentelor. Dacă vă mușcați buza, faceți-o mai ușor. Încă veți avea efectul liniștitor de a vă angaja în aceste acțiuni repetitive, dar nu va fi atât de vizibil pentru publicul dvs.
De asemenea, puteți redirecționa comportamentele către o parte mai puțin vizibilă a corpului. În loc să vă atingeți continuu fața, puteți să vă atingeți piciorul sub masă, unde nimeni nu îl poate vedea.
Epilog
Shana Lebowitz, cea care l-a avut subiect al articolelor sale pe Joe Navarro conchide: “La câteva luni după ce am discutat cu Navarro, l-am întâlnit pe Roy Baumeister, psiholog la Florida State University, care a studiat relația dintre sens și fericire și modul în care joacă anxietatea în ambele echipe. Potrivit cercetărilor sale, gândurile și experiențele care duc la anxietate – cum ar fi interviuri, prezentări și proiecte dure – contribuie adesea la un sens de a fi!”.